Čenkovice - studánka U kostela
Studánka U kostela v Čenkovicích byla v nějaké podobě vybudována pravděpodobně na konci 18. století, kdy zde byl postaven evangelický kostel, u něhož existoval také hřbitov. Voda tak mohla sloužit lidem protestanského vyznání, kteří zamířili za svými příbuznými, aby zalili květiny na hřbitově. Studánka má podobu kamenné zídky, ze které trčí trubka, z níž slabým proudem vytéká voda. Tekutina padá do malé nádržky vyhloubené u zídky, ohraničené betonovými obrubníky. Voda do studánky přitéká z Bukové hory, na jejímž úpatí byla studánka vybudována a poté mizí kdo ví kam.
![article preview](/img/articles/346.jpg)
V horské obci Čenkovice jsme zakončili hned dvě turistické sezóny, když jsme se v obou případech ubytovali v místním penzionu a strávili zde pokaždé tři podzimní dny. Zatímco druhý rok jsme se věnovali zejména pěší turistice v okolí tohoto známého lyžařského střediska, v rámci prvního pobytu jsme poznali i několik zajímavostí přímo v Čenkovicích. Prozkoumávání místních památek jsme si nechali až na závěrečný den, kdy jsme si po snídani v penzionu sbalili věci, opustili pokoj, zaplatili nechutně velkou útratu a zamířili k našemu vozu na parkovišti. Chvíli jsme pozorovali hemžení okolo zaparkovaných aut, způsobené plně obsazeným penzionem a také přítomností známého herce Miroslava Vladyky a pak jsme se již věnovali místním atrakcím.
Nejprve jsme se šli podívat na Filipův pramen naproti penzionu a pak jsme se vrátili k autu, kterým jsme odjeli do horní části Čenkovic, kde jsme našli další zajímavosti této horské obce. Jednou z nich byla studánka vedle bývalého evangelického kostela, u něhož jsme zaparkovali náš vůz. Vzápětí jsme si prohlédli odsvěcenou církevní stavbu a pak jsme již zamířili k vodnímu zdroji naproti hlavního vchodu do kostela. Spadaným listím, které podzim změnil do žlutohnědého hávu, jsme se úspěšně prodrali až ke studánce. Ta měla podobu kamenné zídky, umístěné na úpatí svahu, sahajícím až na Bukovou horu. Mezi kameny trčela trubka, zakončená ústím z obyčejné zahradní hadice, ze které slabým proudem vytékala voda.
Tekutina padala do malé nádržky vyhloubené u zídky, která byla ovšem zapadaná listím. Následně jsme přišli ke studánce blíž a postavili se na dřevěnou podložku, ze které jsme natáhli ruce k vodě. Neznali jsme však její kvalitu, takže jsme si naše horní končetiny pouze lehce vodou omyli, čímž jsme zjistili její nízkou teplotu. Potom jsme se již vydali zpět k autu, kterým jsme odjeli do dolní části obce, kde jsme si prohlédli katolický kostel a starý mlýn. O nich se však dočtete již v dalších mých článcích, tak si je ve volné chvíli také přečtěte. Chcete-li vědět, jak celý náš výlet probíhal, mrkněte se do sekce Velké povídání o výletech, kde si vyhledejte cestopis Jak jsme na podzim poznali Čenkovice a Suchý vrch.
Na studánku U kostela jsme se šli podívat i během druhého podzimního pobytu v místním penzionu, když jsme kráčeli ze Suchého vrchu přes Bukovou horu zpět do Čenkovic, kam jsme dorazili po náročném sestupu pod spící lanovkou. Za nádherného prosluněného podzimního odpoledne jsme si krátce prohlédli evangelický kostel a vzápětí jsme se ke konci pěší túry vydali ke studánce naproti svatostánku. Na rozdíl od předchozí návštěvy jsme se nemuseli brodit spadaným listím a také nádržka pod ústím pramene byla vyčištěná. Opět jsme si stoupli na dřevěnou podložku a viděli tak, jak voda padala do nádržky zpevněné betonovými obrubníky a pak se ztrácela kdo ví kam.
Všimli jsme si ještě jedné změny a to přímo na ústí studánky, na které chyběla hadicová koncovka. Lehce jsme si opláchli ruce, poodešli od studánky a rozhlédli se kolem vodního zdroje. Vzhledem k tomu, že u kostela býval hřbitov, napadlo nás, že studánka kdysi sloužila lidem k zalévání květin na hrobech a podobně. Kdy však byla vybudovaná do současné podoby jsme nezjistili, nicméně kostel vznikl na konci 18. století, takže už v té době zde mohl pramen prýštit z hlubin země. Pokud tomu tak ovšem skutečně bylo, měla studánka určitě jinou podobu nebo prostě jen nebyla upravená vůbec a voda jen tak vytékala ze země na povrch. Kdo ví.
Zanechali jsme úvah a pomalým krokem jsme se od studánky vrátili na hlavní cestu. Následně jsme po asfaltové silnici zamířili zpátky na penzion pod sjezdovkou, cestou se zastavili u pěkného Filipova pramene a chvíli jsme zde nasávali příjemnou atmosféru místa. Poté jsme již odešli do našeho penzionu, v němž jsme průzračnou vodu vyměnili za tu poněkud rezavější. To je však už jiný příběh.... Chcete-li vědět, jak celý náš výlet probíhal, mrkněte se do sekce Velké povídání o výletech, kde si vyhledejte cestopis Jak jsme šli ze Suchého Vrchu přes Bukovou Horu do Čenkovic. A nezapomeňte prosím napsat pod příspěvky komentáře, děkujeme.
Kompletní fotogalerii najdete zde
https://jirkacek1.rajce.idnes.cz/Cenkovice_-_studanka_U_kostela/
Historie :
Studánka U kostela v Čenkovicích byla v nějaké podobě vybudována pravděpodobně na konci 18. století, kdy zde byl postaven evangelický kostel, u něhož existoval také hřbitov. Voda tak mohla sloužit lidem protestanského vyznání, kteří zamířili za svými příbuznými, aby zalili květiny na hřbitově. Studánka má podobu kamenné zídky, ze které trčí trubka, z níž slabým proudem vytéká voda. Tekutina padá do malé nádržky vyhloubené u zídky, ohraničené betonovými obrubníky. Voda do studánky přitéká z Bukové hory, na jejímž úpatí byla studánka vybudována a poté mizí kdo ví kam.
Historie čerpána z webu
http://www.estudanky.eu/8879-studanka-u-kostela
Obec Čenkovice je držitelem turistické známky č.2241.
https://www.turisticke-znamky.cz/znamky/cenkovice-orlicke-hory-c2241
![](http://www004.estranky.cz/resources/estranky.cz/userAdmin/img/osm/big.png)